У дисертації висвітлено процес особистісної саморегуляції у якості домінантної властивості самосвідомості людини, обгрунтовано психолого-педагогічні механізми виконавської активності майбутніх учителів музики. Саморегуляцію майбутніх вчителів у музично-виконавській діяльності розглянуто як процес побудови, підтримки та управління всіма видами та формами зовнішніх та внутрішньо-психологічних навчальних дій. На основі аналізу психолого-педагогічних, мистецтвознавчих та мистецько- педагогічних джерел розроблено теоретико-методологічні засади формування умінь саморегуляції музично-виконавських дій майбутніх учителів музики; розкрито мистецько-освітні регулятиви самоактивності студентів у єдності смислових, енергетичних та динамічних аспектів. Встановлено, що результатом саморегуляції особистості є новий образ «Я-реального». Визначено особистісну саморегуляцію як свідому активність індивіда, що спрямована на приведення внутрішнього ресурсу у відповідність до умов зовнішнього середовища задля успішного досягнення значущої мети.
In this thesis paper the technique of the development of skills of self-regulation of musical activity and performance in future music teachers in the course of professional training is proved, developed and experimentally checked. Psychological phenomenon of personal self-regulation as a dominant property of human self-consciousness is investigated in the thesis; psychological and pedagogical mechanisms of performance in future music teachers are established. In the context of professional training, self-regulation of musical performance of future music teacher is considered as the ability of the student to consciously influence their own mental processes and emotional-volitional states during the performance of a musical composition in order to adapt or change behavior patterns. This ability depends on the student's capabilities and artistic and pedagogical purpose.